מעלות הספר
שהוא מורה דרך ומאיר נתיבות:
I)	אאיך להכין את עצמו לבר מצוה.
II)	הוראות ליום החתונה, לחתן ולכלה ולהוריהם.
III)	מורה דרך לאדם בחיי היום יום,	
איך לעבור את כל התלאות והמאורעות
שעוברים עליו בכל יום ויום.
IV)	הדרכה לאנשים ונשים מרי לבב ועצבנים	
מחמת צרותיהם ל"ע, להחיות רוחם	
ולחזקם שיהיו שמחים וטובי לב, מלאים חיים.
V)	מאיר עיני ההורים אשר מן השמים נזדמנו להם בעיות עם ילדיהם הן ברוחניות והן בגשמיות, שירגישו שמחים וטובי לב בזה שהם שלוחים
מן השמים לקרב את הגאולה.
VI)	חיזוק ושמחה לאם הישראלית איך לנהל
את ביתה הגדולה בילדים הרבה בלעה"ר.
VII)	חיות וחיזוק לבחורים נשברי לב.
VIII)	דרך להשתמש בממון בעסקיו,
    שלא לאבד את נכסיו בפעם אחת.
IX)	לשרש מלבו מדת הקנאה בין בעשיר ובין בעני, מראה שהעניים מאושרים.
X)	   מאות סגולות ורפואות ותפילות מיוחדות לכל דבר שהאדם זקוק אליו בחיי היום יום.

הקדמת המוציא לאור
בדורינו דור יתום, כאשר חסרים לנו בעוונותינו הרבים הצדיקים זכותו יגן עלינו מדורות הקודמים, ואין מי שיוכיח את העם בדברי מוסר והתעוררות, אפשר למלא את החסרון על ידי הלימוד בספר הקדוש קב הישר. כאשר מעיינים בספר זה, רואים שהמחבר מדבר לכל אחד ואחד מאתנו, כאילו היה חי בדורינו, וכאילו היה יודע מגודל הנסיונות שבדור הזה.
ידוע מה שאמרו חכמינו זכרונם לברכה במדרש על פסוק "עת לעשות לה' הפרו תורתך", שכאשר הדור פרוץ בעוונותינו הרבים ואין מקיימין את התורה ומצותי' כדבעי, והיינו שהוא בבחינת "הפרו תורתך", אז "עת לעשות לה'", צריכים לפעול למען כבוד שמים, לחזק קיום התורה הקדושה.
ומן הנכון להזכיר כאן דברי הגאון הקדוש רבי הלל מקאלאמיי זכותו יגן עלינו שכתב בהקדמה לספרו הקדוש "עת לעשות", שספר זה עלה לו בדמעות בלי שיעור ושעות רבות של ביטול תורה להפיצה לאור עולם, אבל הוא מדפיס את הספר כדי לחזק את האמונה והבטחון ומדות טובות בלבות בני ישראל, שמורגש החסרון בדורות הללו.
ואם בדורו כתב כן הגאון הקדוש מקאלאמיי, אשר דורו היה בהשוואה לדורינו, דור של תורה ויראה, קדושה וטהרה, ובעת ההוא עדיין היו בחיים מאות גאונים וצדיקים בכל תפוצות ישראל, ואף על פי כן כתב שהעולם זקוק לספר כזה, אנן מה נעני אבתריה כהיום בעוונותינו הרבים, כאשר בני ישראל עלולים ליפול בנסיונות שונות ברוחניות ובגשמיות. בני אדם טרודים על המחי' ועל הכלכלה, ונתגדל דור חדש בלי עין הרע שנתרבה מאוד בעזרת השם יתברך, אבל כמעט שאין יודעים איך היה נראה יהודי ירא ה' בדורות שעברו.
לזאת אזרנו אומץ לחזק ידים רפות, בראותינו נחיצות הוצאת ספר הקדוש קב הישר לאור עולם במהדורא חדשה, כדי להאיר עיני בישראל ולחמם את לבותיהם בדברי המוסר שיצאו בקדושה וטהרה מתחת ידו של המחבר.
לפעמים הוצרכנו לשנות איזה מלים, ומכל מקום יגענו מאוד להוציא את הרעיון שהגה בו המחבר. כמה יגיעות יגענו להקל על המעיין בספר הקדוש הזה. לא חסכנו שום עמל ויגיעה ולא פנינו עינינו להוצאות הרבות של הוצאת ספר כזה במהדורא מאירת עיניים.
פיענחנו את הראשי תיבות שנדפסו בדפוס הראשון, פסיק ונקודות, וחילקנו את הספר בקטעים, בתוספות לכותרות בכל פרק בין ענין לענין.
יגיעות רבות השקענו בספר זה להוציאו ברוב פאר והדר, ואף על פי כן ידענו גם ידענו מקרא שכתוב "שגיאות מי יבין", ויתכן שנפלו טעותיו בדפוס. לכן בקשתינו מהקורא היקר שידון אותנו לכף זכות, בגלל העמל והטירחא שקשור בהוצאת ספר כזה לאור עולם.
ואתן שבח והודי' להשם יתברך אשר זיכנו בזכות זה להיות ממזכי הרבים, להוציא לאור מחדש ספר קב הישר, שזה כבר רפ"ט שנה מפטירתו - (תע"ב - תשס"א).
יהי רצון שזכות המחבר הקדוש יגן עלינו ועל כל בני ביתינו ועל כל העוזרים בהוצאת הספר לאור, להוושע בכל משאלות לבבם לטובה, בני, חיי ומזוני, לגדל את בניהם לתורה, לחופה ולמעשים טובים.
תקוותינו שספר זה יאיר קדושה ויראת שמים בלבבות בני ישראל, ונזכה לראות בישועת כל ישראל ושמחתן. ובמהרה יקוים בנו נבואת ישעיה הנביא (נ"ב, ז-ט) מה נאוו על ההרים רגלי מבשר משמיע שלום על הרי יהודה, אומר לציון מלך אלוקיך וכו' כי עין בעין יראו בשוב ה' ציון, וראו כל אפסי ארץ את ישועת אלוקינו, במהרה בימינו אמן.
חודש אלול תשס"א לפ"ק - המו"ל

פרקי תולדות קצרים
של מחבר ספר "קב הישר"
מעטים הם ידיעותינו אודות מחבר ספר "קב הישר", למרות העובדא שהספר נפוץ בכל תפוצות ישראל. והא לנו פירורים ממה שנלקט ממקומות שונים, במיוחד מהקדמתו לספרו ומן ההקדמות לספריו של אביו הקדוש זכר צדיק לברכה.
מחבר ספר זה, "קב הישר", הגאון הקדוש רבי צבי הירש קודנובר זכותו יגן עלינו, היה מגדולי צדיקי דורו, והתבלט בין רבני עיר ואם בישראל פרנקפורט. גדולי דורו ענו אחריו "מקודש מקודש" והעידו על גדולתו.
המחבר נולד לפני יותר משלש מאות שנה, לאביו הגאון הקדוש המפורסם רבי אהרן שמואל קאיידנאווער זכותו יגן עלינו, מחבר ספר "ברכת הזבח" על קדשים; "תפארת שמואל" על הרא"ש, "ברכת שמואל" על התורה, ושאלות ותשובות אמונת שמואל.
שם המשפחה קודנובר הוא על שם העיר קודנוב הקרובה למינסק, בה נולד רבי אהרן שמואל. רבי אהרן היה תלמידם של רבי יעקב ובנו רבי העשיל מלובלין. כאשר נימול לשמונה, קראו שמו בישראל "אהרן", ואמנם פעם חלה והוסיפו על שמו שמואל, ונקרא אהרן שמואל.
אמו של רבי אהרן שמואל היתה אשה פשוטה, לא יכלה אפילו להתפלל, אבל בעת הדלקת נרות שבת קודש היתה מתפללת להקדוש ברוך הוא שיעזרנה שבנו שמואל יתגדל לתלמיד חכם.
בצעירותו נתקבל רבי אהרן שמואל בבית דינו של רבי משה לימא, מחבר ספר "חלקת מחוקק", אשר בווילנא. כאשר קרו הגזירות והשחיטות בשנות ת"ח ות"ט ברח רבי אהרן שמואל לנפשו ביחד עם שאר גדולי ישראל למדינות הולנד, גרמניא, אוסטריא, ביחד עם בנו בעל מחבר ספר "קב הישר". במשך שנות הזעם עברו על ראשם צרות רבות ותלאות, ושתים מבנותיו של רבי שמואל נהרגו על קידוש השם (ועיין בפנים הספר בפרק ק"ב מה שמגלה המחבר סודות נפלאות מה שקרה בשנות ת"ח ות"ט).
כשהגיע רבי אהרן שמואל לשנתו הס"ב נסתלק בעיר חמלניק, כאשר שהה שם לרגלי אסיפת גדולי הדור, י"ט תמוז ה' תל"ט.
על ראש הגאון הקדוש רבי צבי הירש מחבר ספר הקדוש "קב הישר" עברו יסורים ותלאות גם לעת זקנתו, כאשר הלשינו עליו ושמוהו במאסר, אותו ואת אשתו ואת בנו, כאשר רשם עלי גליון בהקדמה לספרו של אביו "ברכת שמואל".
ברוב ענותנותו תלה המחבר ספר "קב הישר" את יסוריו במה שלא הדפיס ספריו של אביו, ותיכף לאחר שעבר לגור בעיר פרנקפורט ד'מיין אשר במדינת גרמניא, החל בהדפסת ספרי אביו. גם במהדורא הראשונה של ספרו "קב הישר", מזכיר שעברו עליו צרות רבות ורעות רחמנא ליצלן.
הגאון הקדוש המחבר זכר צדיק לברכה האריך ימים, ונסתלק בעיר פרנקפורט ד'מיין ביום שושן פורים ה'תע"ב. על מצבתו נכתב כדלהלן: התורני הרבני מו"ה הירש קאידענאווער פה קבור וטמון איש חסיד ונאמן, ה"ה מ"ו צבי בן הרב הגדול מ"ר שמואל זכר צדיק לברכה נפטר יום ד' ט"ו אדר שני תע"ב לפ"ק תנצב"ה.
ספר "קב וישר" נחשב לאחד מספרים הכי נפוצים בעולם מאז שלש מאות שנה. מעת שנדפס הספר בפעם הראשונה, עד עשר שנים אחר כך, נדפס הספר בעשרות מהדורות, ללמדך גודל חשיבותו בעיני העם.
עד הנה נדפס הספר בערך ק"כ פעמים במדינות שונות שבאירופא ואזיה. גם בשפת הלאדינו שפאניאליש נדפס הספר פעם אחת. את התירגום הראשון באידיש הדפיס המחבר בעצמו.
חיבה יתירה נודעת לו לספר זה בין תלמידי חכמים וחסידים, אבל גם אצל המון העם ונשים, בגלל לשונו הקל והצח, ביחד עם המשלים והסיפורים שהביא בספרו, אשר מעוררים לתורה ויראת שמים. כל אחד מצא בו נשאת נפשו: התלמיד חכם, המון העם, נשים וטף.
בנוסף למדרשי חז"ל וזוהר הקדוש, שאב המחבר מקורותיו גם מספרי קדמונים, ספרי האריז"ל ותלמידיו. אך בעיקר שאב מספרים הקדושים ראשית חכמה ושל"ה הקדוש.
רבו הקדוש בעל המחבר ספר הקדוש "יסוד יוסף", אשר חלק גדול מספר קב הישר מיוסד על דבריו, ובפרקים הרבה כתב ממש כלשונו של רבו, ומציין לאחר הפרק שם רבו, היה גאון וחסיד מקובל בדורו. שימש כרב וראש ישיבת מינסק ודובנא. בנוסף לספר יסוד יוסף חיבר ספר שאלות ותשובות "נעימה קדושה" ועוד.
שני טעמים בדבר שהמחבר קרא שם ספרו "קב הישר": א) ק"ב פרקים לספר. ב) שמו "צבי" עולה במספר ק"ב.
כמה הלכות ומנהגי ישראל מקורם מספר "קב הישר": א) שלא ליטול ידים בבוקר על ידי רשע; ב) לשים ברזל במים בעת התקופה, בגלל הסכנה שבדבר; ג) שלא להניח כלים ריקים בעת ברכת המזון. גם מה שנהוג בהרבה תפוצות ישראל לומר במוצאי שבת י"א פסוקים שראשיתם וסופם באות נו"ן, מקורו מספר "קב הישר", וכן התפילה שאומרים לאחר קריאת התורה, וגם אמירת הנשיא בחודש ניסן, ועוד כהנה, אשר מקורם מספר "קב הישר".
גודל חביבות התפילות שבספר "קב הישר" אצל גדולי ישראל בדורות שלאחריו, רואים מזה שהגאון הקדוש רבי שמואל אלבאז זכר צדיק לברכה ליקט בשנת תקס"ח כל התפילות שנדפסו בספר "קב הישר", והדפיסם בספר מיוחד אשר נקרא בשמו "רובע הקב". הוא מעיד על תפילות אלו, שמי שיאמר אותם בתמידות יהיה נקי מחטא ולא יסור מדרך התורה.
חשיבותו של המחבר אפשר לראות גם מזה שגדולי ישראל בהסכמותיהן לספר "יסוד יוסף", הדגישו את העובדא שהיה רבו של בעל קב הישר. המחבר השאיר עוד שני ספרים אשר לא נדפסו: ספר "עופר האלים" על התורה, והשני על עיבור השנה.
מעלות הספר "קב הישר"
יראים ושלמים החרדים לדבר ה' היו מחזיקים את הספר הקדוש "קב הישר" בתיק הטלית ותפילין שלהם, שיהי' מוכן תמיד לעיין בו. וכתב הגאון מו"ה צבי יחזקאל מיכלזון זכר צדיק לברכה בהסכמתו לספר "אורחות צדיקים", שזוכר בחורף תרמ"א, כאשר בא בפעם הראשונה להגאון הקדוש בעל שפת אמת זכר צדיק לברכה מגור, הי' נהוג שכל אברך שנכנס לחדרו של השפת אמת לקבל הדרכה בעבודת ה', הי' השפת אמת מצוהו ללמוד בכל יום פרק אחד מספר מוסר. לפעמים הי' מצוה ללמוד ספר חובת הלבבות, ולפעמים היה מצוה ללמוד ספר אורחות צדיקים, והיו מחזיקים את הספרים הללו בתוך תיק הטלית ותפילין, כדי ללמוד בתוכם קודם התפילה.
כדאי למורי העם ומדריכיו לעורר את האברכים שישאו בתוך תיק הטו"ת שלהם את הספר "קב הישר", כדי שיוכלו לעיין בו לכה"פ חמש או עשר דקות קודם התפילה או לאחריה.
באיזהו מקומות היו הרבנים מלמדים ברבים ספר קב הישר בכל יום בין מנחה למעריב, וכן נהוג כהיום הזה בכמה מקומות.
כתב רבינו יונה בספר היראה (אות ר"מ) שהאדם צריך להרגיל את פיו בדיבורים של יראת שמים, כגון: הוי עז כנמר... סוף דבר הכל נשמע.. את האלקים ירא... מה ה' אלוקיך שואל מעמך... מאד מאד הוי שפל רוח... ואז מובטח לו שלא יכשל לעולם.
רבי יהודה בנו של הרא"ש כתב, ללמוד ספרי מוסר כדי לקיים השמע לאזנך מה שאתה מוציא בפיך. והאריז"ל הזהיר גם כן ללמוד בכל יום ספרי מוסר, ושלא יעבור עליו יום אחד בלא לימוד ספרים הללו.
וכתב הגאון הקדוש רבי הלל מקאלאמיי זכר צדיק לברכה בספרו "עת לעשות" (שאלה י"ג) אודות הנחיצות לבנות ישראל שיהיו בקיאים בתפילה ובקריאת שפת אידיש, שעל ידי זה תתרבה בלימוד מוסר, יראה, צניעות, ומדות טובות. וכותב עוד, שעל ידי שתהיה בקיאה בשפת אידיש, תוכל לקרוא בכל יום ספר מנורת המאור, שמחת הנפש, קב הישר ושבט מוסר, ועל ידי זה תכיר גודל ערך התורה ושכר הגן עדן, עונש הגיהנום וחומר העבירות, עיין שם באריכות. רואים מזה שהגאון הקדוש רבי הלל מקאלאמיי מנה בין ספרי מוסר החשובים את הספר "קב הישר".
וכתב עוד בספרו "משכיל אל דל" (חלק ב', דף י"א), שגם בני אדם שאינם תלמידי חכמים יקבעו עתים שעה או יותר ביום ובלילה ללמוד ספרי מוסר שנדפסו בשפת אידיש, כגון מנורת המאור, קב הישר ועוד, וגדול שכרם כאילו עסקו בהוויות דאביי ורבא. עוד כתב בספרו עת לעשות (עמוד רמ"ו) שהלומד ספרי מוסר יעזרהו השם יתברך שיהא ירא שמים ושבניו יהיו הגונים וילכו בדרך הישר.
בגלל חשיבותו נדפס ספר קב הישר בכמה מהדורות. כאשר עיני הקורא תחזינה מישרים, נדפס הספר פעמים רבות, ובכל פעם שנדפס, נתקבל הספר בכל תפוצות ישראל.
בלשונו הקדוש מלוה המחבר את האדם בכל דרכיו. דבריו הקדושים מחממים את הלבבות. תוכו רצוף אהבה להשם יתברך ולעם ישראל. הוא מלמד את האדם גודל חשיבות של קיום כל מצוה בפני עצמה, והכל בלשון צח ונאה, המובן גם לילד שהולך לבית הספר.
כל הענינים חרז המחבר וחיברם בסיפורים מזוהר הקדוש ומכתבי האריז"ל ועוד. הוא מזהיר להיות זהיר אף במצות קלות שהאדם דש בעקביו, ומאיר עיני האדם בכל מקום המצאו.
בחיי המחבר (בשנת תס"ב) נדפס הספר בלשון הקודש בעיר פראנקפורט, בתוספת תרגום לשפת אידיש. ואף על פי שהתירגום לשפת אידיש היתה בשעתו תועלת גדול להמעיינים בספר, שיבינו בשפה המדוברת כל הכתוב בספר, אך התירגום היה שגוי קצת באיזהו מקומן, וגם אינו בהתאם להשפה המדוברת והנכתבת היום במקומות אחב"י החרדים לדבר ה' שמדברים בשפת אידיש. ויצא לאור בשנה זו ספר קב הישר שלשה כרכים בשפת אידיש כלול בהדרו ובתפארתו, והוא מאיר עיני הקורא בו.
לאחרונה יצא הספר לאור מחדש בלשון הקודש בכמה מהדורות כלול בתפארתם, מנוקד ומבואר עם מפתחות ומקורות. ועלה במחשבתינו גם כן להדפיסו בלשון הקודש ולפרסמו כדי לזכות הרבים, ותקותינו שהלומדים בו יתעוררו לתורה ויראת שמים על ידי הלימוד בספר זה. ויהא רעוא שיתקדש שם שמים על ידינו להרבות תורה ויראת שמים בישראל.
* * *
מעלת לימוד ספרי מוסר בכל יום
ידוע מה שכתב הגאון הקדוש רבי יונתן אייבעשיץ זכותו יגן עלינו בספרו יערות דבש (ח"א דרוש י"ב, דף ס"ח) שגם הנשים והבנות הקטנות מחויבות ללמוד בכל יום ספרי מוסר שנדפסו בשפת אידיש, כגון ספר שמחת הנפש וספר לב טוב וכו', ומבטיח שם שעל ידי זה יפתחו לבותיהם ליראת שמים האמיתית, ולא יבואו לידי חטא. ובספר שמחת הנפש (עמוד קל"ד) כתב שצריכים ללמוד ספרי מוסר בפרט כעת שנדפסו בשפת אידיש.
הגר"א זכר צדיק לברכה במכתבו (אגרת הגר"א) כותב לאמו: "יש תחת ידי איזה ספרי מוסר בשפת אידיש, ויש ללמוד בהם תמיד, ובפרט בשבת קודש צריכים להתעסק בספרי מוסר, ותדריך אותם ברוח ספרי המוסר". רואים מכך שביום השבת על הנשים והבנות לעסוק רק בספרי מוסר ולא בדברים אחרים, כדי שידעו מה חובתן בעולמן.
בספר סדר דרך ישרה כתב, שהלומד ספרי מוסר בכל יום לפי הבנתו, יקבל שכרו מאת ה' כמו למדן שעוסק בספרי קודש בלשון הקודש.
גם ידוע שהחתם סופר זכותו יגן עלינו הי' לומד כל יום איזה זמן בספר חובת הלבבות עם תלמידיו, ואמר פעם, שהוא מרגיש חסרון ביום אשר לא עסק בו בספר מוסר.
ומסופר שפעם שאל איש אחד את גדול המוסר הגאון רבי ישראל סאלאנטער זכר צדיק לברכה, היות ויש לו שהות ביום חצי שעה לעסוק בתורה, איזה לימוד יקח לעצמו בחצי שעה ההוא. והשיב לו שילמוד בספר מוסר, ואז יראה שבאמת יש לו שהות ביום יותר מחצי שעה להקדישו ללימוד התורה.
והרי אך למותר לתאר התועלת של לימוד ספרי מוסר לתיקון המידות. מובא בשם צדיקים שבזמנים הללו העיקר הוא לדבר מעניני מדות. ויש פתגם של גדולי ישראל שאמרו, שאפשר לסיים כל הש"ס ועדיין לא למד מסכת מדות.
צדיקים נשגבים היו עובדים זמן רב על מדות טובות. הרה"ק רבי פנחס מקאריץ זכותו יגן עלינו, שהיה עמוד האמת בדורו, העיד על עצמו שהוצרך לעמול שלש עשרה שנה על מנת לשרש מעצמו את מדת השקר, ועוד שלש עשרה שנה לקנות לעצמו מדת האמת.
בהקדמת ספר ויגד יעקב על המועדים הביא בשם אביו, שהגאון הקדוש מהרי"ד מבעלזא זכותו יגן עלינו אמר, "ספר ראשית חכמה צריכים ללמוד, בספר חובת הלבבות צריכים לעיין, וספר ארחות צדיקים צריכים לידע בעל פה", עכ"ד. ומובן שכוונתו גם לספרי מוסר אחרים, כספר קב הישר ועוד. הרי לא היתה בית בישראל בכל הדורות שלא היה בו ספר הקדוש קב הישר.
ידוע מה שכתב הגאון רבי עקיבא איגר זכר צדיק לברכה בהקדמה לספרו, בו מפציר בבנו שישגיח בעת הדפסת ספריו שיהיה נדפס על נייר יפה ואותיות יפים בדיו שחור, כי כשהספר נדפס בפאר והדר, ובאותיות שמאירות את העינים, אפשר להרחיב הדעה והכוונה בעת שמעיינים בו.
לכן לא חסכנו כל עמל ויגיעה להוציא לאור דבר שלם נאה ומתוקן, שיוכל הקורא לעיין בו בקלות, ויהא רעוא שיתקדש שם שמים על ידינו, ובזכות הפצת יראה וטהרה בישראל נזכה לביאת גואל צדק במהרה בימינו אמן.

הספר הקדוש "קב הישר" נדפס כמה פעמים, בחיים חיותו של המחבר, הגאון הצדיק הקדוש רבי צבי הירש ב"ר אהרן שמואל קאיידנאבר זכותו יגן עלינו, מעיר פראנקפורט, ואח"כ הדפיסו אותו קרוב לששים פעמים בזמנים שונים ובמדינות שונות עד שנת תרנ"ח כפי הרשימה דלהלן - ומאז ועד עתה נדפס פעמים אין מספר בהרבה אופנים ומקומות - ולאחרונה הדפיסו אותו מחדש בלשון הקודש
	ובשפת אידיש בדפוס חדשה בכמה מהדורות חדשות.
רשימת הדפוסים
של ספר הקדוש "קב הישר" בק"ב פרקים
משנת תס"ה עד שנת תרנ"ח:  בלשון הקודש, באידיש ובלאטיין.
1.	פראנקפורט ד'מיין תס"ה  (רי"ב דפים).
2.	אמ"ד תפ"ב (קס"ח דפים).
3.	קושטא תצ"ב (צ"ח דפים).
4.	ווענעציא תק"ג (צ"ח דפים).
5.	ווענעציא תקל"ב (קי"ב דפים).
6.	לבוב תקנ"א (קל"ו דפים).
7.	זאלקאווא תקס"ה (קל"ו דפים).
8.	סאדילקאוו תקפ"ה (קל"ו דפים).
9.	חמו"ד (קל"ו דפים).
10.	ליווארנא תר"ג (קל"ו דפים).
11.	לבוב תרי"א (ס"ז דפים).
12.	לבוב תרי"ח (ס"ז דפים).
13.	לבוב תרכ"ג (ק"כ דפים).
14.	ווילנא תרכ"ד (ק"כ דפים).
15.	לבוב תרל"א (ק"כ דפים).
16.	ווארשא תרל"ט (ק"כ דפים).
17.	לובלין תרנ"ח (ק"כ דפים).
18.	פראנקפורט ד'מיין תס"ט (ק"כ דפים).
19.	פראנקפורט ד'מיין ת"ע (צ' דפים).
20.	יעסניץ תפ"ה (צ' דפים).
21.	זאלקאווא תקט"ו (צ' דפים).
22.	חמ"ד תקל"ג (ק"ח דפים).
23.	פראנקפורט אמיין תקמ"ו (ק"ח דפים).
24.	פראנקפורט אמיין תקנ"ט (ק"ח דפים).
25.	זולצבאך תקנ"ה (ק"ח דפים).
26.	זולצבאך תקנ"ט (קכ"ד דפים).
27.	זולצבאך תקס"ה (קכ"ד דפים).
	   עם תרגום יידיש אשכנז ע"י ה"ר משה ב"ר נתן נטע.
28.	סאדילקאוו תקפ"א (קכ"ד דפים).
29.	זיטאמיר תר"ך (קכ"ד דפים).
30.	לבוב תרכ"ג (קכ"ד דפים).
31.	ווילנא תרכ"ה (קכ"ד דפים).
32.	ווארשא תרכ"ו (קכ"ד דפים).
33.	לובלין תרל"ו.
34.	לובלין תרנ"ח.
ובתרגום אידיש בלבד:
1.	זולצבאך תפ"ד (צ"ח דפים).
2.	פיורדא תצ"ח (פ"ח דפים).
3.	פיורדא תק"ג (פ"ח דפים).
4.	חמו"ד.
5.	חמ"ד תקל"ג.
6.	חמ"ד תקנ"ג.
7.	לאשצוב תקע"ז.
ובתרגום לאדינו (ע"י ה"ר ניסים הכהן):
1.	קושטא תקפ"ג.
2.	קושטא תקפ"ח.
3.	קושטא תרכ"ג.